I går var det et forholdsvis vindstille og mildt vejr, så den passede fint til udendørs sysler, hvor jeg kunne gå og holde øje med fårene samtidigt. Og det var faktisk meget heldigt. For pludselig så jeg Anab ligge nede på marken og sprælle med alle fire ben i vejret. Jeg havde tilfældigvis kameraet i hånden og tog et par billeder, mens jeg holdt øje med, hvad der skete – og kom ind i
folden. Anab prøvede at vende sig og komme på benene igen, men hun prøvede op ad bakke og det lykkedes ikke. Efter en kort hvilepause prøvede hun heldigvis at rulle sig til den anden side og her hjalp terrænet og Anab kom på benene. Puha!
Senere på dagen var det saftsuseme galt igen. Nu lå Harissa på ryggen og sprællede – og jeg havde ikke noget kamera om halsen – men til gengæld kunne hun simpelthen ikke komme op ved egen hjælp og jeg måtte hen og skubbe hende rundt, så hun kunne komme op på alle fire. Føj for den.
Når fårene er så langpelsede og så gravide, som de er nu, er de nærmest helt firkantede og hvis de – når de ligger ned – får sig trillet om på ryggen ved et uheld, så kan de nogen gange simpelthen ikke komme op igen.
For nogle år siden havde jeg et får, Lys, der døde, fordi hun lå sådan for længe. Jeg kom sent hjem og gik ud for at fodre, men Lys manglede. Hun var trillet om på ryggen i en lille gryde på marken og havde ligget der så længe, at hun døde få minutter efter jeg fandt hende. Hun var netop langpelset og højgravid, og det var virkelig trist sådan at miste et supergodt får og mindst to lam. Så jeg må have øjne på stilke i den kommende tid
Får på ryggen
Skriv et svar